Jeg skammer mig ikke. Jeg har elsket. Jeg er blevet afvist.
Jeg er ikke bange for at vise mine følelser. Som tillid eller venskab.
Det er det vigtige i livet. Ting, der gør forskel og hjælper på vejen.
Hvis man ikke kan stole på sine venner, hvad gør man så?
Det her kunne have været enhver anden by. De er alle ens.
DØDSLEGEN
Anna Rask www.btistudios.com
IKKE I DAG, TAK
Hej. Det gælder værelset.
-Hvad hedder han? -Aner det ikke. Campbell eller noget.
-Cameron. -Cameron?
-Nå ja. -Hvad?
Sidder du godt, Cameron? Har du set lejligheden?
-Kan du lide den? -Ja, den er fed.
Vi elsker den. Er værelset ikke fint? Rummeligt, lyst og velindrettet.
-Al den slags vås. -Ja.
Sig mig... Hvorfor skulle vi dele sådan en lejlighed med en som dig?
Mit første indtryk er, at du mangler alle de kvaliteter, vi søger.
Som pondus, karisma, stil og charme. Det er ikke for meget at bede om.
David er måske revisor, men han prøver. Du prøver ikke engang.
Cameron. Held og lykke. Det mener jeg!
-Bare nogle spørgsmål. -Hvorfor vil du bo her?
Når du ofrer en ged, tilkalder du så helvedesilden?
Det er et simpelt spørgsmål. Enten er du skilt eller ej.
-Eller bestiller du pizza? -Ryger du crack?
-Hvordan vælger du den sorte nuance? -Jeg spiller få sekunder af en sang.
Nævn sangen, sangeren og tre singler indspillede med et andet band.
Affæren, som du ikke har, er det ikke med en mand eller ikke med en kvinde?
Hvis vi helt kort går ind på selskabsøkonomi... Det er vigtigt.
-Overtagelse: Godt eller skidt? -Hvornår sagde nogen sidst disse ord:
"Du er solen i mit liv"?
Hvordan reagerer du, hvis jeg siger, jeg er Antikrist?
Kan du lide billedet?
Nederlag. Nederlag, nederlag!
I sport, privatlivet, økonomien, arbejdet, sexlivet og alt.
Næste.
-Vidste du, at... -Alex. Serv nu bare.
Jeg prøvede at ikke vinde.
Ikke for at formindske din sejr, Juliet.
Det handler om destruktivt konkurrencebegær.
-Er det fra psykoterapigruppen? -Diskussionsgruppe, Alex.
-Var du ikke stoppet? -Begæret er for stærkt. Som du ved...
I er så følsomme. Jeg antyder bare en snusket seksuel forbindelse.
-Jeg havde været stolt. -Du skulle måske møde nogen.
For mit liv? I en diskussionsgruppe? Næppe.
-For lejligheden. -Det er nok med en som ham.
Og hende pigen? Din ven. Hende kunne jeg lide. Der var noget mellem os.
-Hun kan flytte ind. -Hun afskyede dig.
-Hun havde problemer. -Mere end nogen, hun havde mødt.
Hun skal ønske at ændre sig.
-Du må være Hugo. -Du må være Juliet.
-Kom ind. -Gerne.
-Hvad arbejder du med? -Jeg har rejst rundt lidt tid.
-Nu skriver jeg en bog. -Hvad handler den om?
-En præst, der dør. -Jeg forstår.
Du har måske ret. Det bør laves om. Du har ret.
Hvem vil læse endnu en bog om en død præst?
Den handler om en anden fyr. Han er ikke præst, og han dør ikke.
-Den er allerede bedre. -Det virker let at skrive.
Kan du tage den?
-Telefonen? -Er det til mig, så er jeg her ikke.
Okay. Du er her ikke.
Okay.
Hallo?
Ja, det er det. Hvem er det?
Hun er desværre ikke hjemme lige nu.
Nej, det aner jeg ikke. Vil du lægge en besked?
Okay. Farvel.
-Det var en fyr, der hed Brian. -Lød han oprørt?
-Lidt. Er det godt eller skidt? -Det er en forbedring.
Skal jeg svare?
Lad den ringe. Han ved, at jeg er her. Jeg arbejder nat.
-Arbejder du nat? -Jeg er læge.
-Og han er patient? -Nej, men han behøver behandling.
-For hvad? -En vis svaghed.
-"Menneskets vilkår." -Du kender det.
-Jeg skriver om det. -Er det ikke det samme?
Nej, men som alle romanforfattere søger jeg jeget.
-Har han ledt bag køleskabet? -Han virker sød, Alex.
Jeg påstod ikke andet, men hans søgen efter jeget lyder lidt underligt.
Han virkede ikke underlig, Alex. Han virkede...
Du ved...
-Interessant. -Interessant?
Interessant.
Hallo? Nej, hun er ikke hjemme. Jeg ved det ikke. Ingen anelse.
-Hvem var det? -Ingen anelse. Han lød svensk.
Han var måske bare stresset. Hvad synes du?
-Om hvad? -Ham Hugo.
Jeg har ikke tid. Bare han ikke er en vanskabning.
David. Fra din mor. Uåbnet. Jeg vil ikke læse om din fars forstoppelse.
-Så mødes vi med ham. -Hvad? Fint. Som du vil.
Alle breve, han skriver, starter som sand kærlighed og ender med porno.
"Jeg drømmer om dine lår. Din hvide hud vækker min lyst og mit begær."
Lyst og begær?
Han skriver dem i eget navn. Jeg havde skrevet under med hans navn.
Interessant. Det var, hvad hun sagde. Interessant. Derfor er du her.
Jeg plejer kun at møde folk, jeg allerede kender.
-Folk kan være så onde. -Nå, men...
Vi synes, at det er i orden.
-Jeg får altså værelset? -Ja, du får værelset.
-Jeg plejer ikke at blive fuld. -Ikke så fuld.
-Kun når en anden betaler. -Han kunne være blevet nogen.
-Jeg er en tom skal. -Og ikke den, vi kender og elsker.
-Kender og elsker? -Ja.
-Jeg tror, at du lyver. -Du har ret.
-De kender mig ikke. -Nej. Vi elsker dig ikke.
-Har du råd til at bo her? -Bestemt.
-Må jeg spørge om noget? -Ja da.
Har du myrdet nogen?
VENT VENLIGST...
Nej.
TAG DINE PENGE
Godt så.
TAK
Det lugter som den ægte vare.
NÆSTE KUNDE
Ranger har gjort flere comeback.
Men de må udnytte alle deres...
-Har du set Hugo? -Nej.
Ved du, hvilken kanal han er på?
For helvede da...
Nej, hun er ikke hjemme.
Har du set ham? Ja eller nej? Jeg eller nej!
-David, ja eller nej? -Nej!
David har heller ikke set ham. Han kan måske ikke lide os. Hugo.
-Hans bil står her stadig. -Har han bil?
-Ja. Og? -Hvilken slags bil?
-Det ved jeg ikke. -Jeg spørger igen: Hvilken slags bil?
Den er blå. Og den står her stadig.
Undskyld, Hugo, men kan du åbne?
Det er dine samboer. Dine nyvundne venner.
-Han er der ikke. -I garderoben så?
Nej, han er da ej. Han har nok taget af sted. Vi ser ham aldrig igen.
Alex. Nøglen sidder i på den anden side.
-Og? -Luk op.
-Skal jeg sparke døren ind? Nu? -Ja.
Okay.
Vil du prøve?
Tag afløb.
-Ser de altid sådan ud? -Ja.
-Hvordan gjorde han det? -Gjorde hvad?
Tog livet af sig selv.
Hvad tror du?
-Alex! Hvad laver du? -Kigger.
-Lad være med det. -Hvorfor ikke?
-Vil du ikke vide, hvad han døde af? -Han er død. Hvad vil ellers du vide?
-Jeg finder en historie i mit hjem. -Det er ikke en historie, men et lig.
Jeg har aldrig set et lig før.
Jeg så min mormor, men det tæller vel ikke. Hun levede dengang.
Må jeg vise dig noget?
Alarmcentralen. Hvad har De brug for? Alarmcentralen.
-Nej. -Tænk dig om. Kom nu, David.
-Nej. -Juliet?
-Nej, Alex. Det er... -Hvad?
-Uladsiggørligt. -Umoralsk mener du.
-Jeg ved, hvad jeg mener. -Tænk over det.
-Det er en syg idé. -Sig ikke, at du ikke er fristet.
-Du er interesseret. Jeg kender dig. -Tror du?
Okay. Så ring.
Ring til politiet.
Ingen stopper dig. Ring og fortæl dem det.
Sig, at der er en kuffert fuld af penge, du ikke vil have.
Havde de kæledyr? Hund, undulat, ørkenrotte eller noget?
Jeg vil høre: "Politi redder hamster fra skrækhus."
Okay. Synd. Intet kæledyr, ingen menneskelig vinkel.
Hej.
Hvad skete der med ham fyren? Ham, der døde.
-Hvilken fyr, der døde? Her? -Hvor ellers?
-Nå, ham. Han døde. -Det var det, jeg tænkte.
Hallo? Har I en ledig sengeplads?
-Han er her stadig. -Vi kunne ikke starte hans bil.
-Hvornår fortæller I politiet det? -Ring, hvis du vil.
-Og du? -Jeg er ved at vænne mig til ham.
-Hvad laver vi her, David? -Undskyld?
Her. I firmaet.
-En masse forskellige... -Statsautoriseret revisionsarbejde.
-Det var... -Det nedgøres ofte. Vidste du det?
-Det kan jeg ikke påstå. -Hele verden skal revideres.
-Jeg... -Nedgøres det?
-Jeg er ikke sikker. -Det er umoderne.
Ja, vi er metodiske, omsorgsfulde og alvorlige, men er det en forbrydelse?
Ja, vi er måske sommetider kedelige, men vi udfører vores arbejde.
-Ja, sir. -Det er derfor, du passer ind.
-Er jeg kedelig? -Du udfører dit arbejde.
-Jeg troede, at De mente... -Jeg betror dig med den her klient.
Lumsden. Hvad kan jeg hjælpe med? Lad mig tjekke.
Vi gør det.
Godt. Bortskaffelse. Liget skal gøres uidentificerbart.
Hvis vi brænder eller smider det i havet, er der fingeraftryk og tænder.
Vi begraver ham i skoven efter at have kremeret hænder og fødder.
Tænderne fjerner vi. Sværere er det ikke. David.
Jeg har altid undret over, hvad de er til for.
Vi skal bruge sådan en. Og...
-Gary til kundeservice. -...den her.
Hvad ellers? En spade.
-Koncentration. Vi må have en spade. -Hvem gør det?
-Graver? Det ved jeg ikke. -Du ved, hvad jeg mener.
-Gør jeg? Hvad taler du om? -Hvem gør det?
Alle sammen. Du, jeg og Juliet gør en del hver. Fungerer det?
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke klare det.
Vil du springe fra? Vil du ikke have pengene? Hugo lugter.
-Huset lugter. Vi kan ikke vente. -Jeg kan ikke partere ham.
-Hvem gør det? -Alle sammen, troede jeg.
-Jeg tror ikke, jeg kan. -Du er læge. Du dræber altid folk.
-Der er forskel. Jeg gør det ikke. -Og det siger du nu.
Jeg vil spørge om noget.
Jeg ved det ikke. Det lover jeg!
Familie? Selvmorderiske junkies på jagt efter jeget har ikke familie.
-Vi kan vel drøfte det? -Tag hans ben.
Hvor er Hugo?
Satans.
Hvad laver du?
Løft ham op. Løft ham op!
Jeg sværger. Jeg ved det ikke!
Idiotiske røvhul.
Vi kan jo trække lod? Den, der får det korte strå, gør alt.
-Man gør alt eller intet. -Det kan jeg godt gå med til.
-David? -Jeg ved det ikke.
Bliver det mig, så gør jeg det, men ikke fordi du ikke vil.
Godt. Nu gælder det.
Er du med eller ej?
Jeg kan ikke.
-Færdig. -Ikke helt.
-Er det dybt nok? -Det er fint.
-Er det nødvendigt? -Ja. Alt eller intet.
-Hvordan har du det? -Helt fint, tak. Helt fint.
-Vil du tale om det? -Nej.
De her tre får chancen for at...
...miste en million.
Velkommen om bord på vores millionæryacht.
Den er ligesom Marie Celeste, men uden feststemningen...
Som I ved, er meningen ikke at vinde, men at...
Tabe.
-Ikke at give korrekt svar, men... -Forkert!
-Ikke at klare sig godt, men... -Dårligt.
-Og sørge for, at det går helt... -Galt.
Vær forsigtig!
Alex!
Hvorfor kunne vi ikke bare stoppe dem i madrassen eller under gulvet?
Vi kunne have gemt dem i køleskabet.
KUN FORBRÆNDING
Mine damer og herrer. Må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Tak, fordi I er her og indsamler penge til børneafdelingen.
Du sagde ikke, det var for børn. Jeg giver penge for at aflive svinene.
Jeg vil have mine penge tilbage!
-Inden dansen starter... -Undskyld.
...vil jeg hylde og takke dem-
-der har kæmpet for, at aftenen skulle ske. Jeg taler om...
-Kender du alle? -De er mine venner.
Hvis de vil tale med dig, er du her så ikke?
Mine damer og herrer, og de, der er hverken eller... Eller både og.
-Hvor gravede de ham op? -Dan par til "Strip the willow".
-Skal vi danse? -Det er jo kropskontakt.
Okay.
Ud med sproget.
-Okay. -Nej! Vent! Nej!
Nej!
Luk mig ud!
-Kan vi tale om noget? -Ikke nu.
-Det er vigtigt. -Bekymr dig ikke.
-For kærlighed og evig lykke. -Evig lykke.
-Hvad nu? -Jeg vil tale.
-Drik for kærlighed og lykke først. -Jeg lover, at vi taler bagefter.
Det er for kærlighed og evig lykke.
-Se der. Det er Cameron. -Hvem?
-Du ved Cameron. Hvad gør han her? -Det er ikke ham.
Jo. Cameron! Kom her.
Hvad er der?
Vi troede, du var en anden. Held og lykke.
-Herlig fyr, men han forfølger os. -Jeg ville sige...
-Skønne Juliet. Det var længe siden. -Brian.
-Vil du danse? -Hvem tror du, at du er?
-Undskyld? -Hvem tror du, du er? Du afbrød os.
-Jeg er Brian McKinley. Hvem er du? -Brian McKinley.
Vil du tale med min pige, så tal med mig først.
Ansøg om dans tre uger i forvejen, eller end i en skide skraldepose!
Ingen ansøgning, ingen dans!
-Giv den mere gas næste gang. -Undskyld.
Nej. Han fattede hentydningen.
-Det var meget stressende. -Du var god.
Godt. "Skide skraldepose." Skønt. Du udforskede din mandlighed.
-Synes du det? -Du var pragtfuld.
Skide skraldepose.
Skide skraldepose!
Cameron. Sikken overraskelse.
Hallo?
-Hvem var det? -Ved det ikke. De sagde intet.
Målløs af lyst? Jeg husker, hvordan det føltes.
-Har du det godt? -Nej.
Lad os bruge penge.
Hej. Det har været en kamp, men ængstelsens dage er bag os.
Lyset for enden af tunnellen er blevet en gylden solopgang, og nu-
-endelig, bliver intet nogensinde det samme.
Hvad er det her?
Alex Law rapporterer i videodagbogen over sit liv.
Jeg er så lykkelig, at jeg kan dø.
Vi bør nok slette det her.
-Slap af. -Du gør os nervøse.
-Hvor meget betalte I? -Det kan jeg ikke huse.
-Hvor meget betalte I? -Jeg ved det ikke. Aner det ikke.
-Hvor meget betalte I? -500 pund.
-Betalte I 500 pund for den her? -Det var, hvad den kostede.
Nej, det er, hvad I betalte. 500. Vi ved ikke, hvad den koster os endnu.
Vi kender ikke omkostningerne for jeres morskab.
Undskyld, tog de noget?
-Er det her nok? Hallo. -Hvad?
-Er det her nok? -Ja tak.
-Der er mere. -Det er fint.
-Hvad er der? Du spiser ikke. -Hvad?
-Du spiser ikke som før. -Giv mig tallerkenen, så spiser jeg.
Slug.
-Du burde bruge lidt penge. -Du vil få det bedre.
-Så behøver du ikke bekymre dig. -Du vil føle dig lettet.
-Jeg vil sikre pengene. -Vil du sætte dem ind i banken?
-Eller vil du begrave dem? -Det er bare dumt.
Ja. Gjort er gjort. Vi tog pengene. Vi foretog en beregning.
Hvad er meningen, hvis de sidder i en bank et sted?
Hvis man ikke kan bruge dem, hvad er meningen? Så er det forgæves.
-Jeg gjorde ikke det her forgæves. -Du savede ikke hans fødder af ham.
Det smager anderledes.
David, hvad laver du deroppe?
Kom ned. Det er farligt deroppe.
Hører du, hvad jeg siger?
Vished og vanvid er ikke det samme.
Satans.
En voksen mand skal ikke bo på loftet. Det er farligt.
Hvis du holdt af ham, ville du få ham ned.
Pengene?
-Vi lægger dem et sted. -Hvor han ikke kan få fat i dem.
-Du sagde det, ikke jeg. -Glem det. Han kommer ned.
Juliet!
Mr Lumsden. David Stevens. Jeg kan ikke komme ind i dag.
Min mor er syg, og hun har brug for mig.
Jeg ved det ikke. Lægerne er ikke sikre.
Ja, sir. Jeg hører fra mig.
-God dag? -Hvad taler du om?
Jeg spørger, om du havde en god dag på arbejdet. For at samtale.
Lad være med det.
-Venter du besøg? -Nej.
-Åbner du ikke? -Jeg venter heller ikke besøg.
De er på loftet. På loftet!
19. september, direkte fra London til Rio de Janeiro.
-Det bliver 765 pund. -Det lyder godt.
Men Air Portugal via Lissabon samme dag koster 565 pund.
Er maden vigtig? Air France, direkte fra Glasgow.
-Men så bliver det 912 pund. -Den første var god. Fra Heathrow.
Det er op til dig. Air Patagonia, et nyt selskab via...
Via mange steder. Men så serveres der ingen mad. 411 pund.
God pris, men med optankning i Bogotá.
-Den første var fin. -Det er op til dig.
765 pund. Hvordan betaler du?
Åh gud. Du godeste!
Nej, nej, gode gud! Nej!
-Jeg vil ikke diskutere det mere. -Det er den eneste måde.
-Du er bange. -Nej! Lidt skrækslagen måske.
Så du, hvad der skete med de andre, som forsøgte? De kom døde ned!
Bemærkede du forskellen på levende og død? Den var let at se.
Han dræbte dem begge to. Han parterede dem.
-Ja, men du klarer dig. -Hvorfor det?
Du er klogere end ham.
Det har jeg altid ment.
Kommissær McCall. Assistent Mitchell. Må vi stille nogle spørgsmål?
-Om hvad? -Indbruddet.
-Indbrud? -Nedenunder.
-Ja, selvfølgelig. -Må vi komme ind?
Jeg hørte råb på hjælp. Da jeg gik ned, var der en masse andre der.
Så jeg stod der bare, som man gør.
Da jeres kolleger kom, gik jeg op igen. Det var nok alt.
Jeg så nok intet, som kan være til nytte.
-Hørte de andre tre noget? -Der bor kun to andre her.
-To? -Hvem sagde, at vi er fire?
Vi har forstået, at I er fire, som bor her lige nu.
-Nej, tre. Hvem sagde fire? -Mærkeligt.
Og så utilfredsstillende at få forkert information. Kun tre?
-Er du sikker? -Ja. Hvem sagde, at vi er fire?
Noter det, Mitchell. Kun tre, ikke fire.
Skriv det ned. Du kan bruge tal eller bogstaver.
-Hvad bruger du? -Begge dele, sir.
Strålende.
Assistent Mitchell er en kommende stjerne.
Under min ledelse vil han hurtigt stige i rang.
-Jeg forstår. -Det tror jeg ikke.
Vent i entréen. Lyder det, som om han dræber mig, så fortæl politiet alt.
Men... sig, det var hans idé. Jeg vil dø misforstået.
Alex. Hvor klog du end er, kan du bruge lidt hjælp.
David. Jeg låser op, og så kommer jeg op.
Det vigtige er, at du forholder dig roligt. Okay?
-Alex! -Bare rolig. Det var bare en due.
Han er her ikke.
Bed ham lede efter pengene.
-Led efter pengene. -Det er det, jeg er i gang med.
De er her ikke. Han har spist dem.
Leder du efter mig?
-Ja. -Hvorfor? Hvad vil du have? Pengene?
-Vi ville bare tale med dig. -Hvem ellers vil du bare tale med?
Du troede måske, at dine venner havde taget mig.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Han ved det ikke.
Måske ikke.
Jeg taler om politiet.
Jeg troede, at du var på arbejde.
Med det her ansigt?
I tilfælde af min død skal følgende blive kendt:
Alex. Redaktøren vil møde dig.
-Jeg er ked af det. -Det bør du også være.
Vi kan måske stadig finde en løsning.
Vi kan i hvert fald prøve.
Tre lig. Forrådnede. Lemlæstede til uigenkendelighed.
-Det ved jeg intet om. -Selvfølgelig ikke.
Så ville jeg ikke behøve sende dig for at skrive om det.
-Det her er din store chance. -Skrive om det?
Du godeste.
Godt, mine damer og herrer. De fakta, vi har indtil nu, er følgende:
I går fandt skovarbejdere menneskerester i en nygravet grav.
Yderligere udgravning afslørede en dybere grav med to lig.
-Er det en seriemorder? -Hvorfor er de ikke identificerede?
-Er der noget motiv? -Var en blevet flået?
Ikke fuldstændigt. Okay.
Et stykke hud er skåret af. Skriv ikke om det.
De har hverken hænder, fødder eller tænder. Ligene er uigenkendelige...
-...og hud er skåret af en. -En tatovering måske?
Når ligene er blevet flyttet, prøver vi at fastslå, hvordan de døde-
-og hvem de er.
Den information får I, så snart de pårørende er blevet informeret.
-Har du det godt? -Ja. Hvorfor skulle jeg ikke det?
-Aner det ikke. Jeg troede... -Vi prøver at løse alt.
-Læs om det. -Vi ved allerede alt.
-Det var på tv. -Det trykte ord giver tydeligere...
-Hold kæft, Alex. -Jeg sagde, det ikke var dybt nok.
Det er lige meget. De ved ikke, hvem de er, og kan ikke knytte dem til os.
Jeg er glad for, at du er så sikker. Det føles meget bedre nu.
-Undskyld mig? -Det føles meget bedre nu.
Det tænkte jeg nok.
TRE LIG
Shh...
-Hvad gør du her? -Det gælder mig og David.
-Det perfekte par. -Tag det ikke så hårdt.
Jeg havde gjort det samme, men jeg er nok ikke hans type.
-Stopper du aldrig? -Nej.
Tag al den tid, du skal bruge.
-Jeg har aldrig set nogen af dem. -Kig igen, hvis du vil.
Jeg beklager. Jeg har ikke set dem.
-Plejer du at huske ansigter? -Som de fleste.
Du må møde mange mennesker hver dag. Nye ansigter.
Ja.
-Husker du navne eller ansigter? -Sygdomme.
Som at huske forbrydere for deres forbrydelse.
-Det antager jeg vel. -Nej, det er sådan, det er.
-Undskyld? -"Antager." Der er intet at drøfte.
-Der er intet at drøfte. -Forbryderen huskes for forbrydelsen.
-Jeg har aldrig set nogen af dem. -Kig på de første to.
Jeg kender dem ikke.
Ville du blive overrasket, hvis jeg sagde, at deres bil står udenfor?
Ja, det ville jeg nok.
-Gør den det? -Hvad?
-Står udenfor? -Nej. Ikke længere.
Jeg ville bare vide, om det ville overraske dig.
-Godt. -Var det alt?
-Undskyld, vi tog din tid. -Det gør intet.
-En ting til. -Dit ur. Er det ægte?
-Eller en forfalskning. -Forfalskning. Fra Thailand.
-Den anden viser står stille. -Jaså.
Ved du hvad? Hvis du husker fyrene, så ring på det her nummer.
Når som helst.
Jeg sagde intet. Overhovedet intet. De fisker bare.
Havde de haft vidner eller tekniske beviser, havde de vist det.
-De ved det. -Det er lige meget.
De har intet. Der er intet, som knytter os til ligene.
-Ud over pengene. -Han har ret, Alex. De ved det!
Kom nu.
Kontoret er lukket, men livet fortsætter mod sin finale.
Du kan lægge en besked, men beslutningen er din og kun din.
David. Du glemte at vække mig.
-Kom, så tager vi af sted. -Du og jeg?
Sammen.
Alex. Hvem ringer du til midt om natten?
Kom ud og snak.
Nå? Telefonsex?
Fantasier for voksne. Gamle vaner er svære at bryde.
-Jeg ringede til din mor. -Din lømmel.
Nå, men... Som du ser, så skal vi rejse.
-Det ser jeg. -Beklager, men sådan er det.
-Jeg viderebefordrer jeres post. -Jeg mener det. Jeg er ked af det.
At vi bare efterlader dig. Tag det ikke personligt.
-Det er nok bedst sådan her. -Præcis.
Jeg vil ikke skilles som uvenner.
Det er gået op og ned. Vi har haft gode og mindre gode stunder.
Vi kan tale hele natten, men vi skal af sted. Ikke?
-Og du har brug for at sove. -Ja.
-Jeg tror ikke, der var mere. -Angående posten...
-Tak for tilbuddet, men... -Hvor tager I hen?
Hvor tager vi hen?
Hvor tager vi hen? Juliet.
-Jeg ved det ikke. -Vær ikke koket. Du skal til Rio.
-Hvad? -Nemlig.
Rio de Janeiro, alene. Det ved du vel, som købte den skide billet.
Så du den?
Sikkert ikke, inden hun sendte dig derop. Hvad sagde hun?
"Vi to deles om pengene"?
Men ham ville du ikke forlade. Lyv ikke for mig!
Det var mig, der købte den.
Hvad?
-Jeg købte billetterne. En hver. -Var det din idé? Jeg forstår.
Det er logisk. I to passer sammen.
-Jeg burde have indset det. -Lad ham gå. Giv ham alt.
Lad ham gå!
Jeg rejser.
Du skulle ikke have slået hende! Gør, hvad du vil, men slå hende ikke!
Vil du have dem?
Dit svin!
Du gjorde det rette.
Men jeg kan ikke tage dig med mig.
Det skal nok ordne sig.
Jeg klarer mig.
Goddag, kommissær.
Ja, jeg tror på venner. Jeg tror, at vi har brug for dem.
Men hvis du en dag indser, at du ikke kan stole på dem, hvad gør du så?
Hvad gør du så?